(untitled) (CHORNOMORSKI BOTANICAL JOURNAL, 2026)
У статті представлено результати вивчення складу судинних рослин, що були зафіксовані на території колишнього Каховського водосховища на початкових етапах його заростання. Матеріали для дослідження були отримані під час семи дослідницьких поїздок на територію колишнього водосховища у межах Херсонської, Запорізької та Дніпропетровської областей у період з червня 2023 року по жовтень 2025 року. Для оцінки флористичних змін були проведені структурно-порівняльний аналіз та фітоіндикаційна оцінка списку вищих судинних рослин, зафіксованих на території, що звільнилася з-під води. Різноманітність судинних рослин показала стрімке експоненціальне зростання, збільшившись із 11 видів у червні 2023 року до 343 видів у жовтні 2025 року. Таксономічна структура швидко стабілізувалася, і вже в перший рік домінуючими родинами стали Compositae, Poaceae та Brassicaceae. Було відмічено значну зміну у співвідношенні груп видів за життєвими формами і способом поширення насіння: якщо на початкових етапах переважали однорічні види та види, які характеризуються поширенням насіння за допомогою вітру (наприклад, види роду Salix, Populus nigra), то в наступні роки спостерігалося збільшення кількості багаторічних трав та видів із зоохорним і автохорним розповсюдженням. Розподіл видів на екологічні групи відповідно до їхніх фітоіндикаційних характеристик виявив поступовий перехід від гігрофітних угруповань до мезофітних у міру стабілізації субстрату, хоча вербово-тополеві ліси продовжують формувати структурну основу нового ландшафту. Примітно, що частка чужорідних видів (неофітів) досягла піку в найперший період спостережень, а потім зменшилася, що свідчить про високу стійкість нових аборигенних угруповань. Наявність рідкісних видів, таких як Carex secalina, ще більше підкреслює швидке формування екосистем з високою природоохоронною цінністю. Таким чином, доведено, що досліджувана флора швидко формується, все більше нагадуючи природні екосистеми заплави Нижнього Дніпра. Основні структурні зміни відбулися протягом перших трьох місяців після руйнування греблі, після чого настав період стабілізації пропорцій основних груп рослин.